Nad některými otázkami trestního řízení proti uprchlému
článek 'Nad některými otázkami trestního řízení proti uprchlému'
Článek vznikl v rámci projektu Univerzity Karlovy Coope-ratio – program Law. / Dvojdílný článek se zaměřuje na tuzemskou právní úpravu řízení proti uprchlému upravenou v § 302 až § 306a tr. řádu. Jedná se o zvláštní způsob řízení, a proto se oproti standardnímu průběhu trestního řízení vykazuje řadou odchylek, které vyplývají z toho, že obviněný nečelí trestnímu stíhání osobně. Autor se zabývá některými otázkami, které jsou s tímto speciﬁckým typem řízení spjaty, ať už jde-li o samotné předpoklady pro zahájení takového řízení, tak také jde-li o jeho průběh nebo případné nové řízení na základě žádosti odsouzeného. Stranou nebude ponechána ani problematika řízení proti uprchlému v rámci řízení vykonávacího, a to i s přihlédnutím k judikatuře evropských soudů. Zvláštní pozornost pak bude věnována polemice nad současnou právní úpravou nového řízení po pominutí důvodů řízení proti uprchlému a uplatněním zásady zákazu reformationis in peius. Odkazy na judikaturu ústavního soudu: usnesení Ústavního soudu ze dne 21. 2. 2018 sp. zn. III. ÚS 465/18; usnesení Ústavního soudu ze dne 21. 7. 2020 sp. zn. II. ÚS 1390/20.